"De svevde frem og tilbake. Hun med urørlig overkropp og senket hake."
"Han med fremskutt brystkasse og munnen skjøvet frem."
"Hun kunne virkelig valse! De holdt ut lenger enn alle de andre."
Vi er på ballet på Vaubyessard, vendepunktet i madame Bovarys liv.
Hun tror hennes drømmer skal gå i oppfyllelse.
Men det blir en endeløs venting på en ny invitasjon til ballet.
Jeg tenker på de symbolske personene:
Den blinde som synger en kjærlighetssang, -
- og det uskyldige barnet Justin som gir henne arsenikken.
Det er som døden i "Salammbô", som du snakket om på mandag.
Man vet ikke hvor den kommer fra, men begjæret leder til døden.
Joubert, det er meg. Martin Joubert.
For syv år siden reiste jeg hjem til Normandie-
-og overtok min fars bakeri, -
- etter tolv års stress på forlaget Pelletier, -
- der jeg redigerte notiser om avhandlinger ingen leser.
Jeg trodde, som mange parisere, -
- at jeg her skulle finne balanse og ro.
Men balansen og roen uteble.
Hva er det du kommer med?! De er jo svidd alle sammen!
- Martin, hva tenker du på?! - Jeg er redd han gjør noe dumt.
- Hvem da? - Charles.
Engelskmenn er for veloppdratt til det.
- Tror du? - Gå og barber deg.
Min kone lyktes ikke i å overbevise meg.
- Hva gjør du? - Det er nok best jeg brenner alt.
Jeg orker ikke å ha tingene hennes rundt meg lenger.
Gemmas dagbok... Jeg klarer ikke å lese den.
Vil du ha et glass?
Gemma førte altså dagbok...
"Jeg har besluttet å gifte meg", med utropstegn.
Se! Åh, Se! Så søt!
Hei på deg!
Det hun likte ved Charlie, -
- var at klærne hans duftet av lakk og sagflis, -
-og at han alltid var ved godt humør.
Bortsett fra når hans ekskone ringte om kjedelige problemer.
Ja. Nei, du fikk bilen og huset. Jeg må ha noe å leve av.
For mange tårer. Det er uleselig.
Det hadde vært hans idé å iverksette forandring.
Det var en radikal forandring.
Et sted langt fra bilkøer, i en rolig liten by.
Et sted der man tar dette med å leve på alvor.
De kom hit en søndag klokka ti.
Den dagen var du spesielt slitsom.
Gus!
- Hvem sin hund er du? - God dag.
- Hei! - Hei!
Er dere engelske? Joubert, Martin.
Dette er Gemma Bovery. Jeg er hennes mann Charlie.
Jeg ber om unnskyldning for hunden min.
Ingen fare. Den er kjempesøt.
Jeg er naboen deres. Huset mitt ligger der borte.
- Og dere... Hvor kommer dere fra? - London.
London er en stor og fin by. Hvis dere... hjelp, jeg tilgjengelig.
- Takk. - Mange takk.
Jeg ber om unnskyldning for hunden min. Adjø. Gus!
- Jeg setter dette i kjøleskapet. - Vi åpner en flaske vin.
Ja, det gjør vi. God idé!
- Jeg setter igjen de tunge... - Unnskyld... Gus! Kom hit!
Gus! Gus! Beklager. Ha en fin dag og en god ettermiddag.
- Carrington! - Carrington! Kom hit, lille pølse!
- Trodde aldri det skulle bli solgt. - Men det er det. Til engelskmenn.
- Gjett hva de heter. - Spis, Julien!
- Jeg er ikke sulten. - Spis! Du vokser. Du må spise.
- Hva heter de? - Gjett!
Sherlock Holmes? James Bond? McDonald's?
Bovery.
Bovery!
Han heter Charles, og hun heter Gemma! Sinnssykt, er det ikke?
Her, i Normandie, der Flaubert skrev sitt mesterverk!
- Den boka er dårlig. - Heller "La Princesse de Clèves".
- "Call of Duty". - Vi snakker om bøker, ikke PC-spill!
Jeg ser heller at du doper deg enn at du kommer med slike dumheter.
Takk, monsieur. Adjø!
Dette er Frankrike, Charlie! Bare se på alle sortene! Utrolig! God dag!
God dag.
Unnskyld, monsieur, hva slags brød er dette?
- Graine de tournesol, en spesialitet. - Tournesol? Hva er det?
Solsikkefrø. Det er veldig godt. Og økologisk. Beklager avbrytelsen.
Alt i orden. Jeg snakker dårlig fransk.
- Vi flyttet nettopp hit fra London. - Så flott! Vi bor også her.
- Min mann er engelsk, og jeg fransk. - Charlie. Dette er Gemma.
Hei! Hyggelig. Jeg heter Wizzy. Det brødet er veldig godt.
Jeg tar solsikkefrøbrødet. Tournesol. Og hva er det der?
La croquinette, med flere kornsorter.
Men jeg anbefaler det der. Det er mildere, med linfrø.
- Jeg alle tar. - Man sier: "Jeg tar alle".
- Eller: "Jeg tar alt sammen." - Jaha? Alt sammen? Ok. Alle.
- Alle sammen? - Ja.
- 4,60 euro, takk. Adjø! - Ha det bra!
Kom, Gus!
Gus!
- Hei! - God dag. Står til?
- Ja. - For en fin bukett!
- Det fins mange. Et helt felt. - Cosmos.
- Cosmos? - Det er det blomstene heter.
Jaha? Det er for ordforrådet mitt...
- "Cosmos". - Skal jeg vise deg noe?
- Ja, gjerne. - Bli med meg.
Denne veien tok Ernest Delahaye, Rimbauds venn...
Rimbaud var nesten samtidig med Flaubert.
Alt her er så vakkert! Det store huset bak der også.
La Boissière.
For ti år siden, på fader Bressignys tid, ble det holdt store fester der.
- Nå er det en ruin. - Jeg elsker ruiner!
Da vil du elske vårt land. Alt er i ferd med å...
- Gi deg, Gus! - Han er søt.
En blandingsrase. Han kan være irriterende som bare p...
Carrington kan også være irriterende som bare pokker.
Da så... Jeg skal fortsette min oppdagelsesferd.
På ett sekund skulle hennes ubetydelige lille gest-
- sette en stopper for ti års seksuell dvale.
- God kveld. - Unnskyld, men strømmen funker ikke.
- Har strømmen gått? - Nei, den er... ødelagt.
- Skal jeg komme bort? - Ja.
- Ok. - Takk.
- Sånn, ja. Ledningene er nedslitt. - Nedslitt?
- Gamle.Old. Kaputt. - De er ødelagt.
Jorde dem, ellers får dere problemer.
Takk. Jeg har whisky. Vil du ha?
- Ja. - Bli med meg.
Kom!
Supermarkedet er bra når det er krise.
Det utenfor byen er også bra.
Og det er et stormarked 5 km unna, i retning Dieppe.
Men hvis dere vil ha fine bifftomater, fine tomater, -
- er det marked onsdag og søndag, og i Rouen lørdager. Min mann står der.
Og når det gjelder vin? Jeg flyttet hit først og fremst for vinens skyld.
Martin, hva har du for råd når det gjelder vin?
Vin? Jeg vet ikke... Det kommer an på. Hva liker dere?
Gemma foretrekker hvitvin. Jeg elsker rødvin.
Jeg er ingen ekspert, men i Rouen fins alt. Hvis dere liker alkohol...?
Jeg så at dere liker å drikke litt...
"Innerst inne ventet hun på en begivenhet av betydning."
"Som en skipbrudden matros speidet hun-
- med fortvilet blikk ut over sitt livs tomme ensformighet, -
- og søkte etter hvite segl i tåken ved horisonten."
De er spesialister på ost: camembert, Livarot, Pont-l'Évêque...
- Det er vel en geitost? - Nei, den er laget av kumelk.
- En mus! - Det er bare en skogmus.
- Jeg avskyr dem! Jeg må kjøpe gift. - Nei!
- Fremfor alt ingen gift! - Fellene fungerer jo ikke.
Glem rottegift! Det er arsenikk. Det tar ikke bare kål på skogmus.
Det skjer alltid ulykker.
Dere har en søt hund. Vil dere finne den med labbene i været?
Hva er det du sier, Martin? Slutt å snakke om det nå.
Så fort en jente blir redd for en mus, blir du opprørt.
Ja, jeg kjenner deg. Jeg vet hvordan du er.
Hun er virkelig innesluttet. Ikke et smil... Hun er lei av livet.
Hun er søt, men ikkeså søt. Ganske banal.
En banal kvinne som ikke utholder sitt banale liv, er ikke så banalt.
Madame Bovary; det var lenge siden...
Hun er banal, punktum.
Helvete!
Charlie! Kan du hente en bøtte, er du snill?
Ja. Noen lekkasjer... Sånn er det gjerne med gamle hus.
- Vi må regne med problemer. - Ikke slik! Kulde, fukt, skadedyr!
Bøndene her hadde det nok ikke verre.
Vel, feilslått høst, sult og svartedauden...
Herlig. Da har vi noe å se frem til.
- Nei, det der er brioche. - Og hva er den baguetten for noe?
- Hveteaksformet baguette. - Hveteaksformet?
- Og den der? - Den er med spelthvete.
- Den dufter deilig. - Ja, intet er som duften av brød.
- Å se brødet heve er fantastisk. - Det lyder vakkert.
- Vil du se hvordan man lager brødet? - Ja.
Kom! Se opp for trappetrinnet!
Bruk hendene skikkelig. Forsiktig. Forsiktig og langsomt.
Sånn, ja. Kna deigen ordentlig.
Sånn, ja.
Veldig bra. Veldig bra. Nå har du kontroll over deigen.
Det føles veldig godt. Veldig beroligende.
Ja, det er min yoga å gjøre det hver dag.
Det forviser negative tanker. De forsvinner.
- Magisk. - Magisk...
Å røre ved brødet er som å røre ved jorden.
Jordskorpen som livet er sprunget ut fra.
Det er som å fordype seg totalt...
Det fins intet mer naturlig.
Intet mer ydmykt...
Enn hvete.
- Det er varmt her. - Ja, veldig varmt.
- Gjett hva han fikk i matte! - Det holder nå.
Nei, det holder ikke! Si til faren din hvilken karakter du fikk!
- Jeg strøk, men det var fordi... - Fordi hva da?!
- Vil du gå året om igjen? - Du må anstrenge deg litt...
Det er ikke det han trenger å høre. Han må få straff. Ikke noe PC-spill.
Er du sprø? At jeg strøk, var en ulykke.
En ulykke? Det skjer deg ofte ulykker, Julien!
- God dag. Blir det mange epler i år? - Nei, men det blir en del.
- Til ikke å være mange, er de mange. - Ja... Gus!
- God dag, madame Bovery. - God dag.
Gi deg, Gus! La den lille hunden være!
- Åh, du mistet... - Har du lest den?
- Nei. - Det er et mesterverk.
Den trollbandt meg da jeg var 16 år.
En kvinne som er skuffet over kjærligheten...
En banal historie, fortalt av et geni.
Flaubert oppfant en karakter som har blitt universell:
Kvinnen som er sliten av alt.
Det har nesten blitt en arketype. Det lyder kanskje litt komplisert?
Nei, men det virker veldig moro.
Jeg vet ikke om det er "veldig moro", men du blir stadig bedre i fransk.
Takk. Hvor er Carrington? Carrington?
- Nei! - Kom hit, Gus!
- Så du hvordan det regnet i natt? - Ja, vi har problemer.
Hull i taket. Og toalettene flyter over.
Folk tror at livet på landet er fredfullt, -
- men det krever stor indre styrke. Veldig sterk på innsiden.
Til forskjell fra hva folk tror, -
- skrives det ut mye antidepressiva på landet.
Man kan også drikkecalva.
Vil du smake?
- Hvorfor ikke? - Kom!
Calva?
Takk.
- Det er sterkt. - Det ercalva.
- Hva er dette? - Et kandisert eple.
Det var lite! God dag, monsieur Joubert!
Gemma! Hvordan går det? Hyggelig å se deg! Dette er min mann Mark.
Hei! Din mann restaurerer møbler, mens du er en begavet maler?
Det er akkurat hva vi trenger. Kom innom på søndag!
- Ok. - Ja! Så flott! Adjø!
- Adjø! Takk! - En florentine, takk.
- Florentin. - Florentin...
Dere franskmenn avskyr penger. Dere er alle sosialister.
Ikke jeg, takk og lov! Da ville du aldri giftet deg med meg.
- Jo, alle franskmenn. - Er ordet "sosialist" så obskønt?
Dere er mot privat initiativ og for skatt.
Har en perfekt sivilisasjon en uhemmet økonomi, -
- pundet som høyeste mål og perfekt gress?
- Ingen ny hundreårskrig! - Stemmer du påLabour, Charlie?
Nå holder det, Mark! Vi tar en pause!
- Bør kommoden min repareres? - Den øvre delen er fin.
Jeg beklager.
Jeg var kanskje veldig alvorlig...
Det holder nå, Martin. Vi har forstått. Det holder nå.
- Og man forstår ikke engelsken din. - Så dårlig er den ikke.
Jo. Og det holder nå. Vi har forstått.
Her er altså hallen jeg snakket om. Jeg skulle gjerne hatt...
Kan du lage marmorimitasjon?
Jeg vil ha en blanding av Gianni Versace-stil, veldig italiensk, -
-og noe japansk; stilrent og enkelt.
En geisha som har bodd i Miami.
Ja, jeg har gjort mye sånt. Det er en av mine spesialiteter.
Perfekt!
Her er favorittrommet mitt: treningsstudioet.
Denne maskinen er suveren! Alle har sånne i L.A. Den er utrolig!
En vibrerende matte som trener baken.
Jeg har en bak som en 22-årig stripper! Du burde prøve.
Det er viktig å elske kroppen sin og forbrenne fett.
Framfor alt i Normandie, der de har et kaloririkt kjøkken...
Kjærlighetshåndtak... Hvordan går det, gutter?
Jeg hadde villet, du hadde villet, han hadde villet, vi hadde villet...
De hadde villet... Nei... De hadde villet...
Hei, Gemma! Står til? Det er lenge siden vi har sett deg på bakeriet.
- Ja, jeg prøver å slanke meg. - Ja, du har gått ned.
Det kler deg, men jeg baker magert brød.
- Jaså? Ha det bra. - Ha det bra.
Carrington!
En veps! En veps! Den stakk meg!
- Hva er det? - På ryggen! Hjelp! Vepsen falt ned!
- En veps?! Da må jeg... - Den er der! Kan du knappe opp?
Knappe opp? Ok, jeg knapper opp.
Sånn, ja. Jeg skal prøve... Gjør det vondt? Oi, oi...
Den er død. Det er en bie. En bie, ingen veps.
- Det gjør vondt... - Brodden sitter nok igjen.
- Ta den ut, da! Ja, kom igjen! - Ja, men for å få ut giften...
- Gjør det vondt? - Ja, det gjør vondt! Au!
- For å få ut giften må jeg... - Hva må du gjøre?
- Jeg må suge på såret. - Gjør det, da! Sug! Sug på meg!
- Er du sikker? - Ja, bare gjør det!
- Ja, jeg skal suge. - Au!
Stå stille!
Unnskyld, men madame... Madame Bovery ble stukket av en bie.
Gemma Bovery. Hervé de Bressigny.
Hva skjer?! Så forferdelig!
- Godt jeg kom hit forrige uke. - Ferie?
Jeg må lese jus. I Paris får jeg ikke gjort noe.
Meg gjør det ingenting om jeg stryker, -
-men mamma ville få hjerneblødning.
- Puster hun? - Ja, takk og lov...
Du har fått to stikk. Ett av en bie og ett av meg.
Du fikk et lite anafylaktisk sjokk.
Du skal få antihistamin, så blir det bra.
Kan du unnskylde meg et øyeblikk?
Intet alvorlig. En liten allergisk reaksjon. Dere kan dra når dere vil.
Takk for alt. Jeg visste ikke at jeg var allergisk.
- Sånt skjer oss alle. Går det bra? - Ja.
- Dere har vært fantastiske, Martin. - Ingenting å takke for.
Jeg hadde villet, du hadde villet, han hadde villet...
Og jeg hadde villet alt hun hadde villet.
Jeg elsker det! Jeg bare elsker innredningen deres!
Det ser så ekte og genuint ut. Utrolig sjarmerende.
- Bra at dere lot det være slik. - Takk.
Folk overdriver ofte. Her er det minimalistisk. Det er det fine.
For en utrolig åpen peis! Fine proporsjoner! Nærmest middelaldersk!
Sånt fins bare i Normandie! Er det ikke fantastisk, Mark?
- Jo. - Ja, jeg vet det.
- Og hva er det der? - Soverommet vårt.
Herregud!
Denne gammelrosa fargen... Det er som en drøm!
Jeg har med meg et blad. Jeg ville vise deg en farge hos våre venner-
- Pandora og Patrick Large. Vi var naboer i Elgin Crescent, -
- der Elton John bor, men nå bor de i Clerkenwell, stakkars...
Jeg ville vise deg den turkise fargen. Er den ikke skjønn?
En, to, tre...
- Hvordan ser jeg ut? - Bra.
- Skål! - Skål!
En sånn blågrønn farge kunne bli fint.
- Det kan vel bli fantastisk? - Ja, vakkert og veldig enkelt.
Ha det! Takk skal du ha!
Alt vel, Gemma?
Utrolig! Patrick er gift.
For en jævla hykler!
Han så så selvtilfreds ut.
Den selvgode idioten!
- Hvor skal du? - Til butikken. Avløpet stinker!
- Jeg får finne en rørlegger... - Jeg ordner det!
Ja da, Charlie...
Det var første gang jeg så beina hennes.
Hun så på såper, lys og svamper. Skrot for turister.
Duftoljer med groteske lukter.
Det var da jeg fikk øye på Hervé de Bressigny.
Det skjedde noe merkelig. I samme øyeblikk som jeg fikk øye på ham, -
- følte jeg meg som en regissør som nettopp hadde ropt: "Kamera går!"
"Har du kommet til hektene igjen?" "Ja, det går bra, takk. Og med deg?"
- Har du kommet til hektene igjen? - Ja, det går bra, takk.
- Og med deg? - Veldig bra, takk.
Veldig bra, takk.
Jeg følte en underlig opprømthet. Jeg så dem allerede nakne, omslynget.
Madame Bovary støtte på traktens slottsherre, Rodolphe, -
-og Gemma støtte på Hervé.
Nei, jeg har det ikke bra. Jeg er deprimert. Depresjon. Milten.
Forteller jeg mer, begynner du å gråte.
- Åh! Kjenn! - Åh! Hva er det for noe?
Smart trekk med duften.
Kom igjen! Jasmin, syrin, lavendel, camembert...
- Er det ikke kumøkk? - Kumøkk?
- Ja, avføring fra kua. - Ja.
Det lukter grusomt. Hvordan kan jeg oversette det? Grusomt...
- Ekkelt? - Ja, ekkelt.
- Da så... Vi ses! - Ja. På gjensyn.
Og så en røyk...
Ja, kjærligheten gjør vondt.
- Hvem snakker du med? - Hva? Ingen.
Jeg har ropt i ti minutter, og du står og glor på Bressigny!
Er du interessert i gutter nå? Unnskyld, monsieur.
Veldig bra!
Jeg inviterte franskmennene på middag i morgen. Du vil jo treffe folk!
- Jeg er ikke i humør til det. - Jeg lager karriretten min.
Nei, du kan ikke forgifte dem! La meg ta meg av det!
- God dag. - Hei!
Jeg anbefaler dette. Det er litt dyrere, men bedre. Den der er bra.
Takk.
Jeg skulle gjerne anbefalt mineralvann også, men jeg må dra.
Vi er jo naboer... Du burde komme innom slottet en dag.
Det er en vakker bygning fra både 1200-, 1300-og 1800-tallet.
- Alt vel, Rémi? - Ja.
Lykke til!
Ser man det...
Hallo!
Nei vel...
Da jeg så slottet, tenkte jeg på Hervé.
Ikke den konvensjonelle taperen, -
- innestengt i det kalde huset med jusbøkene, -
- men en sørgmodig forfører som venter på sitt bytte mens han speiler seg.
Vedder et bein på at hun svinger til høyre, Gus.
Pokker heller, det gjorde hun!
- Det er meg. - Hei!
Som takk for dine råd... Jeg forstyrrer vel ikke?
Nei, ikke i det hele tatt. Stig på.
Det er virkelig vakkert.
Veldig sjarmerende.
En engelskmann ville ødelagt alt med for mye farge, tøy og uhumskheter.
Man kan ikke masseprodusere noe slikt som dette...
- Dette var min fars kontor. - Det er veldig gammeldags.
- Det er her jeg sitter og pugger. - Jaha?
Det kan ikke være sant! Hun burde være hjemme og lage mat nå!
Hva har hun her å gjøre? Dette er forferdelig! Hold munn!
Jeg innbiller meg kanskje ting. Hun tar kanskje bare en aperitiff.
- Fant du wasabien her? - Ja.
Bra! Det er så deprimerende å handle her!
Det er lettere å bestille fra London.
Nei, ikke enklere, men bedre. Da vet jeg hvor varene kommer fra.
Det føles bedre. Jeg spiser så lite. Mest mandler, tørket frukt og frø.
Almonds. Mandler. Det er en god antioksidant.
Jeg er som en liten gnager.
Takk.
Det gikk 78 minutter-
- fra hun svinget inn til slottet og til hun var hjemme.
78 minutter for å gjøre hva?
- Martin! Sender du tallerkenen din? - Ja visst.
Hvor mange år har deres dronning sittet på tronen nå? Hun er utrolig!
Gud velsigne Hennes Majestet, men det blåser jeg i! Vi bor her nå!
Jeg bor her.
Ja, Rankin elsker Frankrike og franske produkter.
Det har jeg hørt lenge! Du elsker Frankrike og franske produkter!
Ja, franske oster og fransk vin. Er det galt?
Det er som med Marokko og couscous. Synd at det fins marokkanere...
Frankrike er ikke bare vin og camembert.
- Rankin er gift med en fransk kvinne! - Et unntak.
- Ja, jeg er et unntak. - Du er urokkelig, Joubert.
Jeg elsker franskmenn! Vær så god!
Det dufter godt!
Jeg spiser ikke kjøtt. Beklager. Jeg er vegetarianer.
- Det skulle du ha sagt! - Alt i orden, jeg er ikke sulten.
- Gi henne noen nøtter. - Jeg spiser litt wasabi.
Jeg hadde tenkt å spørre hvordan du holder deg så slank.
Jeg spiser ikke. Ikke etter klokka fem.
Nå er det gjort. De har ligget med hverandre. Og alt er min feil.
Og hennes mann merker ingenting.
Men det blåser vel du i?
Ja, Delphine... Ja, jeg har vanskelig for å konsentrere meg for tiden.
Det er vanskelig for meg også, skal du vite. Jeg savner deg også. Ja.
Jeg tenker på deg, kjære. Ha det.
- God dag. - God dag.
På tide å slenge søpla...
- Står til? - Ja, og med deg?
- Og lesingen? - Jeg kan ikke konsentrere meg.
Du burde kanskje hente kjæresten din?
Det vil kanskje hjelpe på konsentrasjonen?
- Tror du? - Ja, det tror jeg.
- Du har kanskje rett. - Ha det bra.
- Ha det bra! - Ha det!
Vent... To sekunder...
Ja? Hei, mamma.
Nei, jeg er ikke andpusten. Nei, jeg er ikke ute og jogger.
Jeg leser. Hva skulle jeg ellers gjøre? Ja, jeg vet det. Hun sa det.
Ok.
Ok. Kyss. Ha det.
- Du blir hos meg. - Det kan jeg ikke.
Ikke dra, vær så snill.
Jeg ville si: "Det er ikke for sent å begynne på nytt, å stoppe med dette!"
"Du holder på å miste deg selv i en historie uten fremtid."
"Han vil ødelegge deg, slik Rodolphe ødela Bovary."
"Døden venter, Gemma... Døden venter."
- God dag! - God dag. Står det bra til?
Ja. En hveteaksformet baguette og to croissanter, takk.
- Og din mann? - Han er i London.
- Arbeid? - Ja. Er alt vel med deres sønn?
- Ja, han er like dum som vanlig. - 3,60 euro.
Vær så god.
- Takk. Ha det bra! - Ha det!
Croissantene!
- Hva var det? - Mus.
- Hva? - Mus. Hva er du redd for?
Nei, jeg hørte skritt. Vent...
Slapp av, Hervé! Det var ingenting.
- Det var ingen der. - Han kommer først på søndag.
Jeg vil ikke snakke om det, Hervé.
- Hvorfor blir du hos ham? - Det angår deg ikke.
- Du forlater aldri ham, bare meg. - Ikke snakk om fremtiden.
Dette kan ikke vare. Det er derfor det er så vidunderlig.
Hvordan kan du være så kald?
- Hør; jeg er lykkelig med deg. - Men jeg elsker deg!
- Forstår du det? Jeg elsker deg. - Elsker du meg?
- Hva gjør du? - Jeg tenker.
- Klokka to om natten? - Det er ikke noe man velger.
Er det Gemmas croissanter? Spiste du dem opp?!
- Overhodet ikke. - Jeg skal la deg tenke.
Jeg går en tur med Carrington. Ha det!
- Har du 20 euro til en bok, pappa? - Skal du kjøpe en bok?
Ja, til skolen. "Min første kjærlighet", av Turgenjev.
Carrington! Kom igjen. Flink jente. Kom nå!
Pappa? Pappa?
- Ja. - Mine 20 euro?
Takk.
Vær en flink pike nå.
Ha det! Nei, du kan ikke bli med.
Vent...
Vi har en time på oss.
- Merde! Sèvres-statuetten! - Hva?
Det eneste av verdi! Mamma vil ta livet av meg.
Mannen min kan reparere den.
- Er du sikker? - Ja, det er jobben hans.
Sikker på at du ikke kan bli?
- Blir du med meg til London? - Til London og til verdens ende.
Hvordan knuse en annens romanse, når man lider under den?
Jeg prøvde først med tankeoverføring.
Forlat ham, Gemma! Forlat ham! Dropp den lille idioten!
- God dag! - God dag.
Jeg vil gjerne ha to croissanter, en tradisjonell baguette-
-og madeleinekaker.
- Madeleinekaker? Hvor mange? - Fire, takk.
- Har din mann det bra? - Ja, det blir han som kommer hit nå.
- Jeg drar til London i overmorgen. - Skal du dit og jobbe?
- Ja. - Blir du borte lenge?
- Nei, ikke så lenge, dessverre. - Hvorfor "dessverre"?
- Er du lei av landet vårt? - Martin, det angår deg ikke!
Nei, men litt forandring vil gjøre meg godt.
5,60 euro, takk. Vær så god.
- Ha det! - Ha det.
Så du hvor lykkelig hun så ut?
Stakkars Charles... Så snill... Så godtroende...
Hvis jeg bare hadde gjort dette grufulle av solidaritet med Charlie.
Men slik var det ikke. Jeg var bare helt ute av meg.
Det var da jeg kom til å tenke på Rodolphes brev i "Madame Bovary".
"Når du leser disse triste linjer, er jeg langt borte. Jeg ville flykte-
- for å unngå fristelsen etter å se deg igjen. Glem meg, Emma!"
"Hvorfor måtte jeg lære deg å kjenne?"
"Hvorfor var du så vakker? Adjø."
"Adjø"...
- Regning, regning... - Flott.
Regning, regning...
HVORFOR MÅTTE JEG LÆRE DEG Å KJENNE?
HVORFOR VAR DU SÅ VAKKER? ADJØ! HERVÉ.
- Legg igjen en beskjed. - Hervé, hva er dette for et brev?!
Helvete!
- Hvem er det? - Ingen. En nabo.
Ikke glem at du er her for å lese til prøven din. Leser du ordentlig?
Ikke snakk til meg som om jeg er ti år, mamma!
Hvor er Cupido-statuetten? Jeg har lett overalt.
- Cupido-statuetten? - En av de få tingene jeg liker her!
- Den fikk en liten skramme. - Hva?
Det var ingenting. En engelsk reparatør som bor her, reparerer den.
- En engelskmann? - Han er profesjonell.
Ikke vær dum. Hvordan skal han kunne reparere Sèvres-porselen-
- som har overlevd tre revolusjoner og to verdenskriger?
Nei, jeg vil ikke engang forestille meg hvordan noe sånt kunne skje.
Hvem er hun?
KAN DESSVERRE IKKE KOMME TIL LONDON. MÅ TIL PARIS. HERVÉ.
Florence de Bressigny. God dag. Du har visst min lille Sèvres-statuett.
En porselensfigur fra Sèvres. Du restaurerer vel kunstverk?
- Ja, men... - En porselensfigur fra Sèvres.
- Min sønn sa han har gitt deg den. - Jeg kjenner ikke din sønn, madame.
Min sønn skal ha gitt den til en engelskmann som bor her.
Jeg kjenner ikke til noe Sèvres-porselen.
Dette er bekymringsverdig. Jeg antar at jeg må tro deg...
Jeg må til Paris. Her er kortet mitt. Jeg er svært knyttet til den.
- Adjø, monsieur. - Adjø.
Jeg hadde lyktes.
I dag skulle jeg gjerne utslettet denne fryktelige triumf.
- Sier "Bressigny" deg noe, Gemma? - Nei, hvordan det?
Hun spurte om en porselensfigur jeg skulle reparere. Lyder det kjent?
Nei.
Jeg ville bare nevne det, for kvinnen anklaget meg for løgn og tyveri.
- Det var pinlig. - Jeg har noe å fortelle deg.
Jaså? Jeg vil ikke høre det.
Hva gjør du? Charlie, snakk med meg, vær så snill!
Snakke? Du er ikke lite frekk.
Du har ignorert meg i ukevis. Nå vil du snakke.
Jeg vil ikke snakke med deg.
Hvor skal du?
- Når kommer du tilbake? - Det vet jeg ikke.
Gus!
Hva gjør du her? Har du gått deg vill?
Kom, lille venn. Kom. Kom!
Ta det rolig, Gus!
Gemma!
Gemma?!
Carrington! Din slemme pike. Takk, Martin!
Hvordan går det? Du har ikke vært å se på ti dager.
- Jeg trengte å være alene. - Alt vel?
- Ja. Har du tid et øyeblikk? - Ja visst.
- Bra. Kom inn. - Bli her, Gus!
- Vil du ha en kopp te? - Ja takk.
Har du begynt å lese "Madame Bovary"?
Jeg har nettopp begynt. Jeg fant den i Rouen. Kanskje grunnet navnet...
- Jeg ville vite hva den handler om. - Liker du den?
Det skjer ingenting, men den er likevel interessant.
Ja, det er nettopp det.
Jeg har mottatt dette.
Et brev fra madame de Bressignys advokat.
Hun ber deg levere tilbake en statuett.
Jeg har ikke stjålet den. Den er her, men jeg finner den ikke.
Men hva kan jeg gjøre?
Ville vært fint om du kunne hjelpe meg å svare.
- Jeg er ikke så flink i fransk... - Jeg skal prøve, men...
- Vær så god. - Ok...
"Kjære advokat"... Ja, "Kjære advokat"... "Kjære advokat"...
"Vi refererer til"... "Vi refererer til ditt brev"...
"Ditt brev"...
"Vi refererer"...
"Da vi ikke forstår"...
"Vi refererer til ditt brev da vi ikke forstår"...
"Vi forstår ikke"...
"Ditt"...
"Vi forstår ikke"... "Vi forstår ikke"...
"Din påståelighet." Ja... "Vi forstår ikke din påståelighet."
"Vår situasjon ser ut som følger"...
- Hva er det? - En mus! helvete!
I år er det helt håpløst! Det er ikke sant! Helvete! Her har du!
- Det er et skikkelig museår! - Drepte du den?
Ja. Skulle jeg ikke ha gjort det?
Nei... Jo, men jeg hadde ikke forventet dette...
- Søplebøtta står på kjøkkenet. - De er slitsomme i år, udyrene!
- Hva er dette?! - Det er til musene.
Jeg sa jo at man ikke skal bruke sånt. Aldri, Gemma!
- Fargehandleren i Rouen... - Han er en idiot!
- Det der er skit! - Jeg holder ikke ut med dem lenger!
Det gir en grufull død! A terrible death! Det er arsenikk! Arsenikk!
Har du ikke lest om symptomene i "Madame Bovary"?
- Kjære deg, brevet mitt - kan du...? - Nei, det går ikke. Unnskyld meg.
- Om noen dager. - Som du vil.
- Hei. - Hei, Gemma!
- Får jeg presentere vår venn Patrick? - Patrick, dette er Gemma.
- Gemma! - Hei, Patrick.
- Kjenner dere hverandre? - Ja, vi har kjent hverandre lenge.
- Unnskyld meg, jobben venter. - Ja...
- Så rart... Alle kjenner alle... - Hvordan kjenner du Gemma?
- Vi møttes i byen. Hennes mann... - Mann?!
Han restaurerer møbler.
- Er hun gift? - Ja, og hun er veldig flittig.
- Gemma... - Patrick, hva pokker gjør du her?
Fint, vi er på talefot. Mark og Wizzy var venner av Pandora.
- Men de har visst tatt mitt parti. - Ditt parti?
Du vet ikke om det... Pandora og jeg har gått fra hverandre.
Jeg er offisielt en fri mann.
Vi kan vel dra til kysten sammen i dag? Honfleur, Deauville...
Jeg kan ikke. Jeg er opptatt.
Frankrike gjør deg visst godt. Du ser strålende ut, Gemma.
Dra til helvete, Patrick.
Pent malt!
Gemma ba meg bli med til Rouen, til madame de Bressignys advokat.
Vi skulle møtes i katedralen. Det overrasket meg.
Det overrasket meg at Gemma ville møtes der. Hadde hun baktanker?
I "Madame Bovary" avtalte også Emma et møte i Rouens katedral, -
-før kjerreturen, -
- som kanskje er den vakreste erotiske scene i 1800-tallets litteratur.
En kvinne blir tatt i en hestekjerre. Turen var dessuten veldig lang...
Det er ikke sant!
Det var som pokker...
- Har dere bestemt dere? - Madame tar breiflabben.
Jeg tar biffen. Blodig. Kan jeg få snakke med vinkelneren, takk?
- Ja visst. - Jeg har hørt snakk om dette stedet.
- Dette skal virkelig bli spennende! - Jeg avskyr det som skjedde i dag.
At jeg ikke kunne motstå deg. Du er deg selv lik.
Du sier ting du ikke mener.
Jeg føler meg som tilbehør; en klokke eller en Mont Blanc-penn.
Jeg vil ikke at det skal skje igjen. Slik er det bare.
Jeg forstår.
Charlie, det er meg.
Jeg fant nettopp Cupido-statuetten, og...
Charlie, du har reparert den, selv om jeg har oppført meg ille overfor deg!
Hør...
Jeg savner deg, Charlie.
Jeg er lei for alt. Jeg forventer ikke at du skal tilgi meg.
Men jeg vil gjerne treffe deg igjen.
Jeg elsker deg.
Hei! Jeg vil be om unnskyldning for at jeg ikke kom til møtet i Rouen.
Jeg er lei for det.
- Jeg ble... - Forhindret. Det er det man sier.
Ja. Ikke vær sint på meg. Kom og ta et glass.
Men... Du har jo tatt vekk alt!
Ja, jeg vil skape orden i mitt liv.
Gjøre opp for meg. Sette en stopper for alt dette.
- For hva? Jeg forstår ikke, Gemma. - Ikke bekymre deg.
Jeg vet ikke hva du vil gjøre, men ikke gjør noe du vil angre.
- Angre hva da? Jeg angrer ingenting. - Takk.
- Siden Rodolphe forlot deg... - Rodolphe?
Herregud...
Brevet, det var fra deg!
Det var deg... Det var du som skrev det, ikke sant?
- Hvorfor? - Fordi jeg er bekymret for deg.
Alt som skjer madame Bovary, skjer deg: navnet, gjelden, elskerne!
Og til slutt begår hun selvmord. Det lyder kanskje dumt, men jeg sverger:
Det fins stunder da livet imiterer kunsten.
Herregud, du er ikke vel bevart!
Hvis du tror at jeg vil ta livet av meg på grunn av gjeld, tar du feil.
Jeg er ikke den kvinnen.
- Jo, i mye høyere grad enn du tror. - Martin, jeg er ikke madame Bovary!
Få det inn i hodet! Jeg er meg!
Jeg er fri. Jeg kan faktisk være lykkelig, ok?
Jeg skulle så gjerne tro deg.
Vi ses.
Overrasket? Noen hadde satt igjen denne utenfor døren din.
For en dåre... Hva vil du, Patrick? Snakket vi ikke ut om ting i går?
Kan jeg komme inn en liten stund?
- Hva vil du gjøre nå? - Jeg vet ikke.
Det kommer an på hva som skjer med Charlie. Jeg vil nok være alene.
Jeg har tenkt etter, Gemma. Du har helt rett.
Jeg er en drittsekk og en løgnhals som ødelegger alt.
Og?
Jeg syns bare at det er synd, for jeg vet at vi kunne bli lykkelige.
Men det vil aldri skje, fordi du ikke tror meg.
- Og? - Jeg kan forandre meg.
Jeg skal forandre meg. Alt vil bli annerledes.
- På hvilken måte? - Bo sammen med meg i London.
Det ville ikke fungere.
Tror du ikke på skjebnen, Gemma?
Det er ingen tilfeldighet at vi møttes igjen. Det er skjebnen.
Engelskmannen...
- Charlie er tilbake. - Bra.
Hjelp!
Min kone... Gemma....
- Nå? Arsenikk? - Hvorfor skulle hun ha tatt arsenikk?
- Var det ikke det? - Nei, overhodet ikke.
- Hva var det da? - Hun ble kvalt.
- Kvalt? - Ja, kvalt - av en brødbit.
Wizzy kunne vel ha utsatt bursdagsfesten sin.
- Vi deler din sorg, Charlie. - Takk.
- Får jeg snakke med deg? - Ja visst.
- Det var nok jeg som drepte henne. - Hva?
- Med en bit brød - med mitt brød! - Slutt, Martin. Det var min feil.
Hva?!
Takk.
- Engelskmannen... - Charlie er tilbake.
Hva gjør du? Hva driver du med?! Ikke rør henne!
Du rører ikke min kone! Forstår du det? Forsvinn!
Det var ikke din feil. Det vet du, Charlie.
Det var min feil. Det var jeg som rotet til alt.
Tro meg. Jeg mener alvor. Kom og bo med meg.
Patrick, jeg vil ikke. Jeg elsker deg ikke.
Ikke si det. Nei, Gemma. Det er ikke sant.
Du elsket meg før, og du kan elske meg igjen.
Gemma...
Det er ingen fare. Pust. Gemma...
Pust, Gemma! Pust!
Slapp av. Ok, en, to...
- Er du klar? - Slipp henne!
Hva gjør du?!
- Hun er min kone, oppfattet?! - Du forstår ikke!
Du skal ikke røre henne! Hører du meg?
- Slutt, din idiot! Slutt, Charlie! - Du skal ikke røre henne!
Slutt, Charlie! Charlie...
Det kan komme regn igjen i kveld.
Jeg vet ikke om jeg vil gå på Rankins fest.
Bedre å tappe vann i badekaret og gå en tur med Carrington.
Jeg har besluttet å selge huset.
Jeg går tilbake til Charlie. Jeg går tilbake til Charlie...
Jeg ser frem til mitt nye liv.
Jeg har savnet de røde bussene.
Tørk av deg på føttene, Julien.
Har dere sett de nye naboene?
- De er russere. - Russere?!
- Ja, jenta har skikkelig fin rumpe. - Julien!
Gjett hva de heter! Hvis jeg sier at det begynner på "K"?
En tragisk historie om utroskap. Hun kastet seg foran et tog.
- Anna Karenina? - Riktig, men de heter Kalinin.
- Det lyder nesten likt. - Utrolig!
Ja, det er sprøtt.
Jeg tuller. De er ikke mer russiske enn meg. De heter Mercier.
Nå skremte du meg. Så dum du er!
God dag. Jeg er nabo.
Hvis dere trenge hjelp, jeg tilgjengelig.
Det var snilt av deg.
- Du snakker utmerket fransk! - Takk, det samme.
- Hvor har du lært deg det? - På skolen, som alle andre.
Vent, jeg skal hjelpe deg. Jo, jeg insisterer. Du har jo ingen aksent!
- Ikke du heller. - Det er normalt. Jeg er herfra.
- Er du født her? - Ja.
Jeg heter Joubert.
Martin Joubert.
Jeg kom hjem til Normandie for syv år siden for å overta min fars bakeri.
Baker du magert spesialbrød uten gluten og salt?
Jeg baker svært magert brød.
Min spesialitet erlacroquinette, med flere kornslag.
Men jeg lager også piroger med skinke og ost.
Jaha?
Har du lest "Anna Karenina"?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få din egen konto gratis. Skrive til oss på hunddawgs@gmail.com
Tekst: Yngvil E. Schjelderup www.btistudios.com